ОСОБЛИВОСТІ ЗОВНІШНЬОСЕКРЕТОРНОЇ НЕДОСТАТНОСТІ ПІДШЛУНКОВОЇ ЗАЛОЗИ У ХВОРИХ НА НЕАЛКОГОЛЬНУ ЖИРОВУ ХВОРОБУ ПЕЧІНКИ ТА ОЖИРІННЯ В УМОВАХ COVID-19 - Сірчак , Є. С.; Калитич , В. В.; Волошин , М. М.; Коваль , В. Ю.; Росола , Т. Ф. (Проблеми клінічної педіатрії, 2024)
Резюме. Вступ. Панкреатичний стеатоз – це нове клінічне захворювання, патофізіологія, перебіг і віддалені ускладнення якого погано описані в сучасній літературі. Хоча природний перебіг недостатньо вивчений, існує сильний зв’язок з ожирінням, метаболічним синдромом, цукровим діабетом (ЦД) 2 типу та неалкогольною жировою хворобою печінки (НАЖХП). Мета дослідження. Визначити особливості зовнішньосекреторної недостатності (ЗСН) підшлунко- вої залози (ПЗ) у хворих на НАЖХП у поєднанні з ожирінням та гіпотиреозом (ГТ) при COVID-19. Матеріали та методи. На клінічній базі кафедри пропедевтики внутрішніх хвороб обстежено 94 хворих на НАЖХП та ожиріння при COVID-19. Хворих розподілено на дві клінічні групи залежно від на- явності чи відчутності порушень гормонів щитоподібної залози (ЩЗ) чи тиреотропного гормону (ТТГ). У І групу віднесено 44 хворих із НАЖХП та ожиріння при COVID-19, у яких діагностовано ГТ. До ІІ групи віднесено 50 пацієнтів із НАЖХП та ожирінням при СOVID-19 із нормальним рівнем тиреоїдних гормонів. ЗСН ПЗ визначали за показником фекальної еластази-1 (ФЕ-1) та даних 13 С-змішаного тригліцеридного ( 13 С-ЗТДТ) та 13 С-амілазного дихальних тестів. Результати досліджень. Результат копрологічного дослідження вказує на стеаторею (за рахунок жирних кислот в обох групах обстежуваних пацієнтів), проте більш виражені зміни встановлено у паці- єнтів І групи. У хворих при ГТ достовірно частіше виявлено стеаторею, креаторею (за рахунок м’язових волокон, що зберігали поперечну посмугованість), а також наявність мила у підвищеній кількості, по- рівняно із даними у хворих ІІ групи. Аналіз рівня ФЕ-1 підтверджує ЗСН ПЗ у обох групах досліджуваних пацієнтів. Проте у хворих І групи рівень ФЕ-1 на 46,6±0,1 мкг/г перевищував такий показник у хворих ІІ групи (р<0,05). Результати 13 С-ЗТДТ та 13 С-АДТ підтверджують у ЗСН ПЗ у хворих на НАЖХП та ожиріння при COVID-19, що більш виражено у пацієнтів при гіпотиреозі. Висновки. У хворих на НАЖХП та ожирінні при COVID-19 встановлено порушення ЗСН ПЗ за даними 13 С-ЗТДТ та 13 С-АДТ та результату ФЕ-1. Більш виражені зміни встановлено у пацієнтів із гіпофункцією щитоподібної залози.