ПОРУШЕННЯ МЕТАБОЛІЗМУ ПРИ ПОЛІКІСТОЗІ ЯЄЧНИКІВ У БЕЗПЛІДНИХ ЖІНОК - Фучко , О. Л. (Проблеми клінічної педіатрії, 2023)
Резюме. Вступ. Медичні чинники впливу на складові природного руху населення (загальну смерт- ність і народжуваність), поряд з абортами, плодово-дитячими втратами та смертністю від злоякісних но- воутворень жіночих репродуктивних органів, включають також подружню безплідність Непліддя відноситься до важливих показників стану репродуктивного здоров’я. При частоті від 10–15% до 18–20% говорять про прямі репродуктивні втрати, причому ця частота має тенденцію до подальшого зростання. В Україні частота безплідних шлюбів складає 10–15%, а в окремих регіонах – до 20%, критичного рівня. Друге місце за частотою причин, що призводять до порушення фертильності, займають ендокринні форми безплідності, які характеризуються ановуляцією та недостатністю лю- теїнової фази. До найбільш частих форм ендокринопатій відносять синдром полікістозних яєчників (СПКЯ). СПКЯ, що діагностується у 15–18% жінок репродуктивного віку, займає провідне місце у струк- турі причин хронічної ановуляції, порушень ритму менструацій та ановуляторної безплідності. Тому проблема лікування безплідності нині набуває величезного – не тільки медичного, але й соціально- демографічного значення. Мета дослідження. Вивчити особливості гормонального статусу та ліпідного обміну у жінок із СПКЯ та безплідністю. Матеріали та методи. При проведенні дослідження було використано методи: імунофлюресцент- ного аналізу, визначення індекса HOMA, біохімічний, методи варіаційної статистики. Результати досліджень. Обстежених жінок було розділено на дві групи: з ожирінням і без ожиріння. У процесі обстеження спостерігалося надмірне оволосіння в обох групах жінок та фіброзні зміни молоч- них залоз; в структурі екстрагенітальних захворювань переважали захворювання щитоподібної залози та гіпертонічна хвороба. Підвищення концентрації лютеїнізуючого гормону в сироватці крові відзначе- но у всіх пацієнток із СПКЯ (величина даного показника коливалась від 15 до 28 МО/мл), співвідношен- ня ЛГ та ФСГ було підвищено до 4,0–4,5. Спостерігалося також збільшення рівня пролактину і тестосте- рону. Збільшення концентрації інсуліну вище 125 мМО/л діагностовано у 10 (14,9%) жінок без ожиріння і у 15 (28,3%) жінок з ожирінням, тобто гіперінсулінемія виявлялась вдвічі частіше у хворих з підвище- ною вагою. На ліпідограмі спостерігалось зниження рівня загального холестерину та найнижчий рівень ХС ЛПВЩ, підвищувалось співвідношення ХС ЛПНЩ/ХС ЛПВЩ та ТГ. Зміни толерантності до глюкози ви- явлені у 3 (4,5%) пацієнток із СПКЯ без ожиріння і у 9 (16,9 %) жінок з ожирінням. Толерантність до глю- кози не була порушена на тлі гіперінсулінемії у 7 з 11 жінок без ожиріння і у 5 з 14 хворих з ожирінням. Вірогідно, у деяких хворих ожиріння, що індукує порушення толерантності до глюкози та гіперінсуліне- мію, підсилює вже наявну у разі СПКЯ інсулінорезистентність. Висновки. Встановлено, що ожиріння є чинником високого ризику метаболічних змін, порушень мен- струального циклу, безплідності, а в подальшому – розвитку гіпертонічної хвороби і цукрового діабету ІІ-го типу. Ключові слова: СПКЯ (синдром полікістозних яєчників), безплідність, ЛГ (лютеїнізуючий гормон), ФСГ (фолікулостимулюючий гормон), інсулін, пролактин, загальний холестерин, ожиріння, інсуліноре- зистентність.