ГЕНЕТИЧНО-ДЕТЕРМІНОВАНІ МЕХАНІЗМИ ЗАПАЛЕННЯ У ДІТЕЙ ІЗ БРОНХІАЛЬНОЮ АСТМОЮ - Банадига , Н. В. (Проблеми клінічної педіатрії, 2022)
Резюме. Вступ. Бронхіальна астма (БА) уже впродовж тривалого часу залишається поширеною алер- гічною патологією, яка в сучасних умовах характеризується високою поширеністю, раннім клінічним де- бютом у дитячому віці, а також коморбідністю. БА розглядається як мультифакторіальне захворювання, при якому генетична компонента є однією з провідних. Серед широкого кола генів-кандидатів нашу ува- гу привернули ті, які кодують саме активність запалення – фактор некрозу пухлин (TNF-α), що має функ- ції регулятора імунної та запальної реакції; здійснює імуномодулюючу, цитотоксичну, протиза пальну дію. Мета дослідження. Дослідити поліморфізм гена TNF- 308 G/A, рівень сироваткового TNFα та їх зна- чення у тяжкості перебігу бронхіальної астми у дітей. Матеріали та методи. Обстежено 111 дітей шкільного віку, серед яких: 101 дитина зі встановле- ним діагнозом БА та 10 – контрольної групи. Для визначення поліморфних варіантів гена TNF α (G308A) rs1800629 використовували модифіковані протоколи з олігонуклеотидними праймерами із застосуван- ням методу ПЛР та наступним аналізом поліморфізму довжини рестрикційних фрагментів. Визначення вмісту TNFα в сироватці крові хворих проводилось методом імуноферментного аналізу. Результати досліджень. За результатами даної роботи алергеніндукований та змішаний феноти- пи БА найчастіше дебютували в ранньому дитячому віці (відповідно: 44,90 %; 52,17 %), дещо рідше – в дошкільному (відповідно: 23,53 %; 43,48 %). При алергеніндукованому фенотипі рівень TNFα в сиро- ватці крові в переважній більшості хворих (67,35 %) був нормальний, лише в третини пацієнтів вста- новлені підвищені показники (4,08±0,37) пг/мл, Р<0,05. Серед хворих із вірусіндукованим феноти- пом cпостерігалась найвища активність TNFα, зокрема у 68,75 % випадків був підвищений рівень до (4,27±0,56) пг/мл, Р<0,05. Аналіз заміни G308A гена TNFα у дітей із БА залежно від даних спадкового анамнезу, встановив, що незалежно від фенотипових особливостей і обтяженого спадкового анамнезу, переважав гомозигот- ний GG варіант. Встановили достовірне переважання генотипу GG (χ2=4,05, OR=8,57 95%CI (1,00-73,58), p=0,048) серед осіб із контрольованим перебігом, у разі неконтрольованого та частково контрольовано- го перебігу БА зростає частка генотипів GA (відповідно: 21,74 % і 41,03 %). Висновки. 1. Активність синтезу сироваткового TNFα у дітей із БА є неоднорідною залежно від тяж- кості перебігу та рівня контролю. Встановлений фізіологічний вміст TNFα у сироватці крові дітей із за- гостренням БА, не залежно від тяжкості перебігу, мотивують потребу посилення складу базисної терапії, що забезпечить добрий контроль за перебігом. 2. Молекулярно-генетичне дослідження із визначення генотипу G308A гена TNFα та діагностова ний гомозиготний варіант GG у дітей може слугувати прогностичним критерієм щодо досягнення контро лю над перебігом БА. Водночас, присутність варіанту GA або АA гена TNFα потребує динамічного відстежен- ня ефективності базисної терапії та своєчасного її перегляду. Ключові слова: бронхіальна астма, діти, запалення, фактор некрозу пухлин, поліморфізм генів.