МОЖЛИВОСТІ КОРЕКЦІЇ МУКОЗАЛЬНОГО ІМУНІТЕТУ ВЕРХНІХ ДИХАЛЬНИХ ШЛЯХІВ У ДІТЕЙ, ХВОРИХ НА БРОНХІАЛЬНУ АСТМУ ТА АЛЕРГІЧНИЙ РИНІТ - Віленський, Я. В. (Проблеми клінічної педіатрії, 2021)
Резюме. Вступ. Хронічні алергічні захворювання респіраторного тракту були і залишаються глобаль- ною проблемою. Уже кілька десятиліть захворюваність на бронхіальну астму (БА) й алергічний риніт (АР) не впинно зростає. Істотно погіршуючи якість життя хворих дітей, алергічні захворювання респіраторно- го тракту спричиняють неабиякі фінансові витрати як з боку пацієнта і його родичів, так і з боку держави. Діти, хворі на алергічні захворювання респіраторного тракту, внаслідок порушення функціонування захис- них епітеліальних бар’єрів, стають більш вразливими щодо різного роду інфекційних агентів, які, відповід- но, виступають тригерами алергічного запалення. Одними з основних складових, що забезпечують захисну функцію епітеліальних бар’єрів, проявляючи противірусну, антимікробну та імуномодулюючу дію, є антимі- кробні пептиди (АМП), зокрема їх найбільш вивчені сімейства – кателіцидин та людські дефензини. На сьо- годнішній день, даних про стан продукції антимікробних пептидів та їх вплив на респіраторну захворюва- ність у дітей з алергічними захворюваннями в сучасній літературі недостатньо. Крім того, перспективним вбачається дослідження впливу прийому пробіотичних бактерій, зокрема Lactobacillus rhamnosus GG, на по- казники місцевого імунітету слизових оболонок верхніх дихальних шляхів у дітей з бронхіальною астмою та алергічним ринітом, і показники гострої респіраторної захворюваності у даного контингенту хворих. Метою дослідження стало вивчення концентрацій людського β-2 дефензину (HβD-2) та кателіци- дину (LL-37) в секреті слизових оболонок верхніх дихальних шляхів (ВДШ) у дітей з бронхіальною аст- мою та алергічним ринітом, визначення чинників, які на них впливають, та оцінка ефективності засто- сування пробіотичного препарату, що містить Lactobacillus rhamnosus GG, з метою профілактики вірус- індукованих загострень даної алергічної патології. Матеріали та методи. Було проведено клініко-лабораторне обстеження 76 дітей віком від 7 до 17 ро- ків, з яких у 24 був діагностований алергічний риніт, у 28 дітей – бронхіальна астма, а у 24 – бронхіальна астма та алергічний риніт. Групу контролю склали 20 клінічно здорових дітей відповідного віку та статі. Окрім загально-клінічних методів дослідження, застосовано аналіз патернів респіраторної захворюванос- ті та визначення концентрацій антимікробних пептидів: кателіцидину (LL-37), людського β-дефензину 2 (HbD-2) – у секреті верхніх дихальних шляхів методом ІФА та методи статистичного аналізу. Результати досліджень. У дітей з алергічним ринітом і бронхіальною астмою виявлене суттєве зни- ження концентрацій антимікробних пептидів в секреті верхніх дихальних шляхів у порівнянні з групою контролю. Рівні концентрацій HbD-2 у дітей, хворих на АР, були нижчі в середньому на (22,31±2) %, у ді- тей, хворих на БА – на (41,83±3) %, а при поєднанні цих нозологій – на (49,8±3) %. Показники концентра- цій LL-37 у дітей, хворих на АР, були нижчими ніж в контролі на (51,69±5) %, при БА – на (62,92±5) %, при БА та АР – на (59,55±5) %. Виявлено негативний вплив на рівні концентрацій АМП в секреті верхніх дихальних шляхів ступе- ня тяжкості алергічних захворювань, відсутності контролю симптомів, наявності випадків атопічних за- хворювань у сімейному анамнезі та пасивного тютюнопаління. Позитивно на рівні концентрацій АМП впливали: відсутність симптомів захворювання, прийом препаратів базисної терапії та загальна трива- лість грудного вигодовування. Встановлено, що існує зворотний зв’язок між рівнями АМП та частотою (r=-0,65, р<0,05) і тривалістю (r=-0,48, р<0,05) ГРВІ у дітей з групи БА. Прийом пробіотичного препарату, що містить штам Lactobacillus rhamnosus GG, протягом 1 місяця до- датково до базисної терапії алергічного риніту та бронхіальної астми сприяв достовірному підвищенню рівнів HbD-2 (в середньому на 27%) та LL-37 (в середньому на 60%) в секреті верхніх дихальних шляхів, що супроводжувалось зниженням протягом наступного року частоти ГРВІ – в середньому на 26%, змен- шенням середньої тривалості одного епізоду (на 22 %) та зниженням частоти вірус-індукованих заго- стрень алергічної патології на 16,5%. Висновки. При алергічних захворюваннях дихальних шляхів спостерігається зниження концентра- цій антимікробних пептидів HbD-2 та LL-37 у секреті слизової оболонки ВДШ. При цьому ступінь пору- шень визначається найбільшою мірою ступенем активності алергічного запалення та наявністю симп- томів алергії. Зниження рівнів концентрації АМП у секреті слизової оболонки ВДШ у дітей з бронхіаль-ною астмою асоційовано з підвищенням частоти та тривалості ГРВІ. Прийом хворими на алергічні за- хворювання пробіотичного препарату, що містить Lactobacillus rhamnosus GG, сприяє підвищенню рівнів концентрації АМП в секреті ВДШ, профілактиці ГРВІ та зниженню частоти вірус-індукованих загострень.