ПАТОФІЗІОЛОГІЧНІ ЕФЕКТИ АРТЕРІО-ВЕНОЗНИХ ФІСТУЛ ДЛЯ ГЕМОДИНАМІКИ - Гаджега , В. М. (Проблеми клінічної педіатрії, 2023)
Резюме. Вступ. Протягом останніх 15–20 років спостерігається новий виток зростаючого інтересу до проблем хірургії судинного доступу до діалізу, обумовлений як збільшенням кількості пацієнтів діа- лізного пулу в світі, так і вражаючим збільшенням (20 і більше років) тривалості життя хворих, які отри- мують замісну ниркову терапію. Мета дослідження. Провести аналіз основних патофізіологічних змін регіонарної та центральної ге- модинаміки під впливом різних артеріо-венозних фістул для гемодіалізу. Матеріали та методи. Градієнт тиску між сусідніми сегментами артерії різко змінюється після фор- мування артеріовенозного анастомозу (АВА). Об’ємна швидкість кровотоку в артерії, що живить фістули, значно зростає. В артерії, розташованій дистальніше анастомозу, об’ємна швидкість кровопотоку (ОШК) визначається цілим комплексом гемодинамічних факторів. При малому діаметрі сполучення, кровотік у ній залишається антеградним. Зі збільшенням розмірів сполучення ОШК у дистальній від анастомозу ар- терії зменшується, аж до його припинення при досягненні рівності діаметрів анастомозу та артерії, що відводить. Результати досліджень. У літературі описано співвідношення опору і потоку, у схожості даної гід- родинамічної системи та електричної ланцюга, використовуючи «міст Вітстона». Застосовуючи цю мо- дель, автори продемонстрували, як регулюється механізм формування градієнта тиску між двома точ- ками – було встановлено співвідношення опору в артерії, що приносить, і колатералях у периферичному судинному руслі. При використанні даної моделі враховується, що збільшення периферичного судинного опору буде спричиняти розвиток обкрадання, а збільшення опору у фістулі сприятиме антеградному на- прямку потоку крові в дистальну артерію. Підвищена швидкість кровотоку в артерії, що живить, і у від- відній вені є потужним стимулом для дилатації цих судин, здатним нормалізувати трансмуральну напру- гу зсуву. Збільшене навантаження об’ємом призводить до дилатації живильної артерії і вени, що відво- дять, які можуть істотно збільшитися щодо їх колишніх діаметрів. При малому діаметрі сполучення, кро- вотік у ній залишається антеградним. Зі збільшенням розмірів сполучення ОШК у дистальній від анасто- мозу артерії зменшується, аж до його припинення при досягненні рівності діаметрів анастомозу та арте- рії, що відводить. Вважається, що всі пацієнти, акцептовані лікування хронічним гемодіалізом, мають ри- зики розвитку ішемічних уражень кінцівок навіть у відсутності АВФ. Висновки. Ефект «фізіологічного обкрадання» є пусковим механізмом розвитку недостатності крово- обігу при створенні АВФ для хронічного гемодіалізу. «Справжнє обкрадання» має гемодинамічні наслід- ки як збільшення ОШК в АВФ і додаткового зменшення перфузії на периферії. Ключові слова: гемодіаліз, артеріо-венозна фістула, ішемія, синдром обкрадання, судинний доступ.