ВМІСТ СТЕРОЇДНИХ ТА ГОНАДОТРОПНИХ ГОРМОНІВ У СИРОВАТЦІ КРОВІ ЯК ПРОГНОСТИЧНИЙ КРИТЕРІЙ РЕПРОДУКТИВНОЇ ФУНКЦІЇ У ЖІНОК ІЗ ПОЄДНАНОЮ ПЕЧІНКОВО-ЕНДОКРИННОЮ ПАТОЛОГІЄЮ - Фучко, О. Л. (Проблеми клінічної педіатрії, 2019)
Резюме. Вступ. В умовах нестабільної соціально-економічної ситуації та демографічного зниження народжуваності проблеми охорони репродуктивного здоров’я в Україні набувають особливої соціальної значущості, оскільки всі зміни в економічному та соціальному житті суспільства мають істотний вплив на стан здоров’я і репродуктивну функцію жінок. Саме репродуктивна система є однією з найбільш чутливих систем організму, яка реагує на дію несприятливих чинників незалежно від їхньої природи. Мета дослідження. Дослідити особливості впливу поєднаної патології печінки та щитоподібної залози на вміст стероїдних та гонадотропних гормонів у сироватці крові у жінок. Матеріали та методи. При виконанні дослідження було використано методи: ехоскопії, імуноферментного аналізу, радіоімунологічний, фотометричний та методи варіаційної статистики. Результати досліджень. У пацієнток спостерігалося порушення видільних властивостей печінкових клітин динамічного характеру, наявність ускладнень відтоку жовчі і пошкодження гепатоцитів. Було встановлено, що гіперплазія щитоподібної залози у жінок мала ознаки первинного субклінічного гіпотиреозу зі зростанням у 2,26 разу рівня тіреотропного гормону, зниженням на 35,5% концентрації Т3 і незмінною величиною Т4 у сироватці крові обстежених жінок. Визначений підвищений рівень гонадотропінів у поєднанні з низьким рівнем фолікулостимулюючого гормону вказують на недостатність функції статевих залоз у жінок з гіперплазією щитоподібної залози та безкалькульозним холециститом, що може супроводжуватися будь-якими порушеннями в процесі запліднення або виношування малюка. Висновки. Встановлено, що у жінок з поєднаною патологією – гіперплазією щитоподібної залози, яка розвивається за типом первинного субклінічного гіпотиреозу, та безкалькульозним холециститом з достовірним збільшенням концентрацій загального, прямого та непрямого білірубіну в сироватці крові - навіть в умовах досить стійкої ремісії спостерігаються гіперпролактинемія, розбалансування гіпофізарної продукції лютеїнізуючого та фолікулостимулюючого гормону, підвищення концентрації естрогенів у крові. Такі зміни можуть свідчити про порушення функції статевих залоз і призводити до розвитку вторинного непліддя та невиношування вагітності.